- Er du klar? - Klar er mit mellemnavn.
Hvad har vi? Bande af slemme næsehorn?
Krokodiller? Kanin ulve? Lad os gøre det!
Vær advaret. Dette er måske den hårdeste udfordring du nogensinde har mødt.
Vær parat til at mærke Lynet!
Lad mig præsentere Kung fu klassen.
Kan jeg bruge Wushi-finger grebet på dem?
Det vil jeg ikke prøve.
Husk nu, Po, hver generationn lærer den næste.
Og så kan arten Kung fu leve videre, i dig og nu i disse...
...dejlige børn. - Hvad?
- Held og lykke. - Vent et sekund!
Master Shifu! Kom nu!
Okay, hvis i lige gider sidde ned.
Hej?
Hey, hey. Sid så ned.
Okay.
Få så de bomuld dragter ned på jorden!
- Drage Krigeren! - Ja, mange tak.
Skal vi lære de seje Kung fu bevægelser?
- Ja. - Jubii!
Nu skal vi virkelig til at sparke røv!
Så, så, hold nu lige igen. Sparke røv er bare en lille del af Kung Fu.
Det er sejt, men det er småt.
"Kung fu" betyder "Overgå Sig Selv".
At gøre det bedste du kan. Det er hvad det der menes, kaniner.
- Jeg vil gerne lære "Tiger Evnen". - Skal vi ikke slås?
- Ja, ligesom de De Vrede fem? - Jaa!
De Vrede fem? De er seje, er de ikke?
Men det var ikke kampene der gjorde dem utrolige.
Nej. De måtte hver lære hemmeligheden bag kung Fu -
- før de blev fremragende.
- Hemmeligheder? Hvilken hemmeligheder? - Fortæl os det!
Jeg skulle ikke have nævnt det.
Det er derfor det er en hemmelighed. Det er en Top hemmelighed.
Værd sød? Fortæl, kom nu. Vær venlig?
Okay, men fortæl det til igen, at jeg har fortalte jer det, ellers benægt det.
Ligesom om, " Hvad? Jeg fortalte dem ingenting " Godt?
Selv da Mester Mantis var et lille tisse dyr, var han hurtig.
Lyn hurtig!
- Når som helst nogen havde brugt for hjælp... - Hjælp!
...var han der.
Tag ham!
Han var Helten af dalen...
...men han havde et lille problem.
- Tjener, jeg sulter herovre! - Han var totalt utålmodig.
Hvorfor tager det så lang tid?
Verdenen bevægede sig for langsomt for Mantis.
- Han var for hurtig for verdenen. - Giv mig det!
En dag, vil det få ham i problemer.
En bande af krokodiller stjal mit landsby forsyninger af...
- Træ. ... uld dragter.
Og hvis vi ikke får dem igen, vil vi...
Se usmarte ud?
...fryse til døde.
Lige det jeg troede. Og hvor gik de skælformet grusomheder hen?
- De gik... - Vest!
- Nej, øst! - Hvad er du?
- Imod... - Bakkerne!
Nej!
- Islandet af... - Rhinos?
- Krokodille Banderne! - Krokodille Banderne? Øst? Uld dragter!
Jeg vidste det! Jeg skal bruge en båd.
- Du har brug for at være meget... - Hurtig.
- Forsigtig. Og tage... - En pakket frokost?
- Dette kort. - Ingen kort!
- Mantis, de... - Vil ikke vide hvad der ramte dem.
Men fælder! De er berømte for at sætte fælder.
En fælde! Hvorfor sagde ingen noget om det?
Jo men, er det ikke den verdens-berømte Mantis.
Formoder at du var så hurtig at du glemt at tjekke for fælder.
Hvad med at du slipper mig fri og jeg viser dig hvor hurtig jeg kan få dig til at græde.
Hvad med at vi lader dig blive der og se hvor hurtigt du bliver gammel?
Lige meget hvor meget han prøvede, kunne Mantis ikke flygte.
Lige meget hvor meget jeg prøver kan jeg ikke flygte.
Han kunne intet gøre end bare at sidde og vente på at noget skulle ske.
Og så han ventede. Og ventede...
...og ventede.
Indtil da noget super overnaturligt skete.
For første gang, jorden omkring Mantis bevægede sig hurtigere end han gjorde.
Tvunget til at vente, Gik Mantis i en ligende trance,
Totalt sejt tilstand.
Mantis havde fundet den ene ting han manglede.
Tålmodighed.
En genial plan.
Hey, Mantis! Vågn op, det er tid til at spise.
Hey, gutter?
- Det er klamtt. - Jeg tror han er død.
- Rør ham. Prik til ham med noget! - Forsigtigt. Vær forsigtigt.
Mantis måtte samle alle færdigheder fra chi han kunne opdrive.
Bare for ikke at grine.
Krokodillerne følte straks for hans forbløffende -
- "ligge stille i meget lang tid" teknik.
Vent på det.
Mantis havde endelig fundet hemmeligheden til det fortræffelig selv.
- Den overnaturlige kraft af Tålmodighed. - Ja
- Nej, nej, nej. Vent. Gutter. - Jeg er Mantis!
- Kom nu. Nej. Nej. - Vent på den.
Det er "ligge stille i rigtig lang tid" tekniken.
I forstår ikke pointen. Det er ikke om kampen.
Stop med slås! Hey!
Nu, sid ned!
Okay, følg med denne gang.
Det er sagt at Viper klanen efkerkommet fra store drager.
Disse legendariske flammer var udstillet ind i Viper's kraftige gift.
Store Master Viper var den bedste i denne opdigtede klan.
Et strøg fra hans blafrende skæg kunne ordne 15 gorilla krigere.
Og en halv lille krokodille.
Ondskaben, den selv , var rystet og forsvand.
Over hans overseje kampfærdigheder fra hans gifttand`s teknik.
Og det var til alles glæde da datteren af den store mester -
- blev født og kunne bære traditonen videre.
Endelig, en lille kriger der kan bringe min arv videre.
Da den lillebitte viper først smilede til faderen, kom det som et chok.
Det er rigtigt. Ingen hugtænder.
Ingen gift!
Mange år gik.
Viper's far var stadig den eneste der kunne beskytte byen.
Fra de onde fyre.
Og lille Viper havde stadig ingen hugtænder.
- Den store Mester var trøstesløs. - Kan jeg hjælpe?
Nej, lille dig. Det er for farligt for dig.
Så den lille Viper dansede en lille dans for at få faderen til at smile.
Og det virkede. Kun en lille smule.
Jeg ved hvad i tænker.
- Hvor er den sparkenden røv? - Jaa!
Tålmodighed, åh, små børn. Det begynder...
...nu!
Okay, ikke lige nu. Snart. Snart!
Måne festival tid.
Og alt den dans for hendes sørgelige fader -
- gjorde at Viper blomstrede ud i den bedste bånd danser i byen.
men uden hugtænder, var hun for bange til at gå til festivalen.
Den store Mester var på vej til hans sædvanlige bod da...
...en gorilla bandit!
Kryb sammen nu, gamle slange. Din by vil snart falde under min mægtige nævn.
Ikke hvis jeg slår dig med mit, skræmmende-inspirende stilhed -
fra mine giftige hugtænder teknik!
Så bid mig, gamle mand!
For hans giftige hugtænder var uovervindelig!
Men hvordan?
Min gift-sikker rustning afviger dit fangende hugtænder!
Fader!
Viper? Viper!
Viper havde ingen ide om hvad hun skulle gøre.
Men en ting hun vidste var at...
Ingen banker min far!
En lille slange med flotte farvebånd?
Hvad? Vil du danse for mig?
Hvis det gør dig glad.
Lad os danse!
Jeg behøver ikke at bide for at bide dig!
Så synd at din næve ikke er så hurtig som din mund.
Min vildledende dansning afviger din gift-sikre rustning.
Den store Mester var forbavset over denne lille slange med ingen gift.
Der havde lært at danse for at få faderen til at smile.
Og det havde hun.
Den nat, fandt Viper mod.
En kraft langt fra mere farlige end gift.
Hvad?
Hvad sker der med de bedrøvet ansigter ? Viper er totalt sej.
Jaa. Men hun var så cool. Vi er bare kaniner.
Vi er ikke ligesom Viper.
Nej, i er ikke.
Det er lige pointen! Crane var heller ikke cool.
Fra 20 år siden, den bedste student fra hele Kina -
Studerede på det berømte Lee Da Kung Fu akademi.
Og den bedste af den bedste var May Ling.
Hun var en totalt, slå i gulvet.
Crane var der også.
- Som en.. pedel. - Crane!
- De nye studerende afprøvninger er næste uge. - Virkelig?
Crane ønskede at blive en af de studerende.
Så dette sted skal være klar.
Men han troede han var for tynd.
Crane, bliv ved med at feje!
De studerende på Akademiet havde det svært. Men Crane havde de hårdere.
Crane! Du er utrolig.
- Mig? - Du skulle afprøve skolen.
Nej, der er vanvittig snak. Nej, nej, nej.
Godt så, du vil aldrig vide det hvis du ikke prøver.
Hvis May Ling synes, måske han skulle prøve.
Så hver nat efter arbejde. Trænede Crane til prøven.
Dagen til prøven kom.
Alt hvad du skal gøre for at komme ind på skolen er at tage det lille røde flag.
Det var simpelt.
Simpelt, men umuligt!
Ynkeligt. Ikke en af jer kan gøre det?
- Vent. Der er en. - Hej, allesammen.
Crane?
Ja. Med de tynde ben.
Mine tynde ben. Det er første gang nogen har nævnt det.
Crane, siden du er her, hvorfor starter du så ikke på rengøringen.
Jeg undskylder.
Tænke ikke på det. Det er helt fint.
Crane! Kom videre! Der er tænder overalt.
Det er fint. Virkelig.
Et ord kom i mine tanker, så vil det være "fint. " det er fint.
Crane! Stop!
Nu, gå stille ud.
Men Crane rørte sig ikke.
Og så følte Crane noget nyt.
Selvtilid!
Han følte det fra hans bunden af hans tynde fødder til enden af hans næb!
Selv hans hat var fuld af selvtilid!
Så, i gutter så ikke i er seje? I er heldige for ikke at være så seje.
Vent, halvt så seje som... så usej som Cran var.
I ved hvad jeg mener?
Okay. Alt denne træning har gjort mig sulten.
Lad os rive os løs i måltidet.
Vent! Du har ikke fortalt os alle hemmelighederne.
Har jeg ikke? Jeg tror i finde ud af at jeg har.
Faktisk, Po. Det har du ikke.
Har jeg ikke? En, to, tre...
Nå nej, du har ret, det har jeg slet ikke.
Næste lektion.
Det startede fra mange år siden på Bau Gu børnehjemme.
Børn.
Hver måned, børnene fra Bau Gu fik en chance for at finde en familie!
Det var et skønt sted.
Eller det vist sig at være.
For Bau Gu børnehjemme havde en forfærelige hemmelighed.
Et monster!
Et frygtindgydende og mægtig bæst som ingen kunne tæmme!
En nat, flygtede det!
Iagttager jer!
Monsteret af Bau Gu var ingen ringer end...
...Tiger.
Jeg vil bare lege.
Hun var ikke ligesom de andre pelset kaniner eller de små søde ænder.
Vent!
Stakkels Tiger havde ingen ide hvor stærk hun var.
Ingen vil komme og adopter et barn fordi de er bange for hende.
Hun er et monster. Et monster.
Børnehjemmet havde bruge for hjælp.
Tiger?
Jeg er Shifu. Jeg er...
Bange?
- Nej. - Men det du skulle være.
Jeg er Tiger. Tiger monsteret!
- Et monster ingen vil have. - Du er ikke et monster.
Du er bare en lille pige.
Lad os lege?
Du må lære at kontrolere din styrke.
Og sådan startede træningen så.
Spillet behøver disciplin,præcision.
En stille hånd og et roligt hjerte.
Fokuser. Igen.
Tiger gjorde hendes bedste, men hun kunne stadig ikke kontrolere hendes humør.
Igen.
Og så forvandlede ugerne sig til måneder.
Igen.
Indtil en dag...
...da hun havde gjort det.
Hendes træning var færdig.
Endnu engang, var Bau Gu børnehjemmet det sjoveste sted i China.
Men for Tiger, manglede en test.
Vil hun finde en familie?
Totalt surt.
Kom, kære. Der er altid en næste gang..
Alle de voksne var stadig bange for hende.
Alle på nær en.
- Shifu! - Kom. lad os gå hjem.
- I synes det er sjovt hva, gør i? - Ja
Jeg gætter på det er lettere at grine af nogen end nogen griner af dig, ikke?
Lad mig fortælle jer om Monkey.
Tre ord.
O- N-D, ond.
Det er vsit et ord, og tre bokstaver.
Men ikke bare ond som i "sej", nej.
Monkey var også ond.
Som i, øhh, altså ikke særlig god.
Hey, herovre.
Idiot!
Landsbyboer havde fået nok. De kom op med en plan.
Gå.
Okay, det var ikke en god plan.
Så istede for at spørge Monkey om at gå.
Bestemte dig sig for at få ham til at gå.
Lige meget hvem landsbyboerne sendte...
...var de ingen problemer for Monkey.
Monkey kunne, bogstaveligtat, banke alle buskerne af allesammen.
Måske, næsten allesammen.
Monkey, du må gå.
Sikkert, hvis du slår mig, så går jeg.
Hvis du ikke, så er det dig der må gå.
Uden dine bukser.
Men Oogway gik ikke med bukser.
Nå, men vi får af se.
Hvad vil du gøre nu?
Du redde mig. Hvorfor?
Monkey, du har vist mig gode færdigheder.
Men jeg føler også at du er har store smerte.
Du vinder. Jeg vil gå.
Bliv. Brug dine evner til det gode, unge kriger.
Find den ene ting som du har fornægtet for længe siden.
Mine bukser?
Medlidenhed.
Mange tak, mester.
Også, lærte Monkey hvordan at man behandle andre -
på den måde man selv vil blive behandlet.
Og nu, var han fantastisk god.
Rigtig god.
Men slem også , som i slem-tastisk god!
- Jaa! - Uden hans busker!
Hey! Hey! Hey! Hey, Rolig! Rolig!
- Shifu! - Ikke så rolig?
Nej, det er...
Ser du, at lære Kung fu er en art.
Der tager år at mestre.
Bliv ikke skuffet, hvis du mislykker.
Fortæl mig, hvad ved du om Kung fu?
Det er om at slås!
Men det er også om at have about having tålmodighed.
- Og tapperhed. - Og disciplin.
Og medlidenhed.
Det opbygger tillid.
Du... gå videre, Master Po. Jeg vil til at mediter.
Godt så, flot arbejde. Ikke dårligt som en af jeres første dags træning.
Vent, Po, hvad med dig?
- Mig? - Ja!
Fortæl om din første dag.
Fortæl os! kom nu, fortæl!
Det var totalt sejt!
Fedt.